Det var et voldsomt uvejr. Omtrent så voldsomt, som man kan opleve til søs.
Så ja, forholdene var ekstreme, men skaden var også vidtrækkende.
Kaptajn Smith meldte om udbuling i det her område.
Heldigvis var skibet ikke i umiddelbar fare og er på vej til New York.
Det er meget foruroligende.
Det hed sig jo, at skibe bygget på dette værft kan modstå ethvert uvejr.
Vi er meget utilfredse. - Forholdene var som sagt ekstreme.
De garanterede for konstruktionen. Siger De nu, at den ikke var solid?
Enhver forsømmelighed fra værftets side, der giver rederiet et tab...
Intet skib kan garanteres i et voldsomt uvejr. Det er et urimeligt krav.
Men vi har pligt til at bygge skibene efter den højest mulige standard.
Så skal De sgu sørge for at gøre det den her gang. Presseomtalen er rædsom.
Konstruktionen skal forbedres, så der ikke sker gentagelser. Garanteret!
Muir. Tak, fordi De kom. - Hvad er der i vejen?
De gjorde Deres stilling meget klar efter stabelafløbningen.
De har vist ikke sagt op endnu. - Nej, men jeg skulle til det.
Jeg vil bede Dem vente.
Vi har endnu et problem og får brug for Deres ekspertise.
Andrews, jeg har besluttet mig. - Vent...
Hør, hvad jeg har at sige. Vil De ikke nok?
Nå?
Olympic kom ud i et kolossalt uvejr i sidste uge.
Smith havde aldrig set så stærk søgang før.
Skibet er i meget dårlig forfatning.
Det kunne lige slæbe sig til New York.
Det mest bekymrende er, at skroget har taget alvorlig skade.
Det burde ikke ske, ikke engang i hård søgang.
Det ved jeg godt. Konsekvenserne er uoverskuelige.
Lad mig tale lige ud.
Det her er en nødsituation, og jeg bønfalder Dem, rent ud sagt.
Jeg får brug for Deres hjælp.
Da De kom, sagde De, at ingen vidste mere om belastninger i metal end De.
Det har vist sig at være sandt, så jeg beder Dem blive her lidt længere.
Ikke for min skyld eller for Pirries, men for skibets.
Og hvad mere vigtigt er: De, der skal sejle med hende.
Jeg blev inviteret til te hos selveste sir Edward Carson.
En prægtig mand, der kun tænker på Ulsters ve og vel.
Jeg kender ham. Et fint menneske. - Det tænkte jeg nok, at De gjorde.
Han har smidt fløjlshandskerne nu.
Ved De, hvad han foreslår? - Pagten?
Har De hørt om den? Sikken et slag det ville være for regeringen, -
at Ulster erklærer sin loyalitet over for Det Forenede Kongerige, -
så det står klart, at vi vil forsvare os som briter til det sidste.
Jeg går helt ind for ideen.
Sir Edward betroede mig at være med til at organisere begivenheden.
Det bliver på rådhuset, og sir Edward bliver den første, der skriver under.
Det skal nok inspirere andre.
Jeg håber på en halv million underskrifter.
Må jeg spørge Dem om noget? - Selvfølgelig.
Hvis det kom til væbnet kamp, hvor ville De så stå?
Lad os håbe, det ikke går så vidt. - Men hvis?
Hvilken ordentlig mand ville ikke kæmpe for sin familie, frihed og arv?
Efter nøje at have gransket beviserne er retten kommet til den konklusion, -
at tiltalte umotiveret og med bevidst forbryderisk hensigt-
øvede vold mod en betjent fra Det Kongelige Politikorps i funktion.
Der er ingen undskyldning for så ondsindet en opførsel.
Retten afgør, at tiltalte er skyldig i henhold til anklageskriftet.
Emily Hill.
De idømmes seks måneders fængsel.
Lad dette være en advarsel til andre, der overvejer at gøre noget lignende.
Før fangen bort.
Ikke ringe... Slet ikke ringe.
Dit arbejde er omhyggeligt og præcist.
Tak, signor Pietro.
Jeg tror, vi får mange lykkelige arbejdsår sammen.
Ikke som mester og lærling, men som partnere.
Det er vi nødt til at snakke om.
De har gjort så meget for mig.
Taget mig ind i familien og lært mig alt, hvad De ved.
Gid det hele kunne være anderledes.
Der kommer andre piger, Andrea. En flot fyr som dig...
Det var ikke det, jeg mente. Lad mig nu tale ud.
Nu, da jeg har stået min læretid ud, vil jeg være en fri mand.
Jeg mener...
Jeg skal ikke være Deres partner.
Jeg har tænkt over det længe.
Jeg er ked af det.
Undskyld.
'Undskyld'?
Jeg har oplært dig i så lang tid, og så var det din plan at gå din vej?
Nej, ikke hele tiden.
Du får ikke lov. Jeg slipper dig ikke!
De har intet valg. Jeg kan frit gå nu.
Handler det her om Sofia?
Hvad vil du lave? - Arbejde i Giacomos fars butik.
Vil du nu være butiksassistent? - Det er bare midlertidigt.
Idiot! Idiot.
Jeg beder Dem... - Godt, så gå. Herut!
Signor Pietro... - Herut!
Slip mig så!
Signor Pietro...
Signor Pietro?
Der må være noget andet, vi kan gøre.
Hvad siger mr. Gordon? - Der er ikke noget at sige.
Han ved, at det her er forkert. Det var ikke dig, Emily.
Det er, hvad det er. Jeg skulle aldrig have ladet de svin få mig den dag.
Nu må jeg bare klare det.
Når du kommer på besøg, vil jeg ikke have tårer og medlidenhed.
Jeg har brug for din styrke.
Det her er en del af kampen.
Og pas godt på min mor, ikke?
Det skal jeg nok.
Det lover jeg.
Seks måneder er ingenting.
Det her kan jeg gøre med den ene hånd på ryggen.
Goddag, min dreng. Du husker vel pastor Thomas?
Ja.
Jeg husker sandelig dig, Marcus.
Jeg kunne slet ikke hamle op med dig og dine venner.
Jeg går nu, Sean. Det var godt at se dig igen.
Tak, pastor.
Hvad gik det ud på? - Han var bare på sjælefiskeri.
Papa, Emily fik seks måneders fængsel.
Papa, hvad er der sket?
Jeg kom ud for et uheld. - Hvordan? Lad mig se.
Jeg flyttede et stykke marmor, og så faldt jeg.
Kunne Andrea ikke have hjulpet dig? - Andrea er gået.
Gået? - Han sagde op.
Var det virkelig et uheld?
Papa, du er et fæ.
Hvor slemt er det fat med din arm? - Den er brækket to steder.
Jeg kommer ikke til at arbejde i månedsvis.
Sikke noget rod...
I månedsvis?
Ja.
Du må finde en anden hjælper.
Det er ikke let.
Andrea var en dygtig arbejder. En god dreng.
Jeg mistede besindelsen og...
Undskyld, Sofia.
Vi klarer os.
Hvad med London?
Ville du noget særligt? - På en måde.
Hvad har du på hjerte? - Jeg tager ikke af sted.
Jeg bliver her et stykke tid. - Hvad med Sofia og London?
Du skifter hele tiden mening. - Jeg ved det godt.
Jeg skal løse et problem med Olympic. Jeg kan ikke bare gå.
Du kan, hvis du vil. Men du er ligesom din mor.
Hun var heller ikke til at slå ud af kurs.
Det handler ikke om målrettethed. Jeg har ikke rigtig noget valg.
Nu lader du dig vel ikke presse, Marcus?
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg har ikke hjulpet dig ret meget. - Det har jeg heller ikke bedt dig om.
En far skal da give sin søn en hånd.
Der har jeg måske fejlet. Din mor ville have været dig til større nytte.
Det skal vi ikke snakke om nu.
Jeg er sulten. Lad os spise noget. - Jeg er også hundesulten.
Hvis De vil beholde jobbet, skal De virkelig tage fat.
Kan De se kasserne der? De skal ned i det bageste værksted.
Jeg er tilbage om en time. Kludrer De i det, er det ud. Forstået?
Ja, mr. Hatton.
Jeg har regnet ud, hvordan vi kan forstærke skroget.
Der er oplagte steder, hvor vi kan understøtte skroget med stålplader.
Vi indstropper skroget med metal, der let kan nittes på de indre pladegange.
Fordobler vi støttepladerne? - Præcis. I kimingen.
Det kan gøres hurtigt. - Mr. Andrews, det er en lappeløsning.
Ja, men en god én.
Jeg er frygtelig ked af det, lady Pirrie.
Ved De, hvad det betyder at sige nej til denne mulighed?
Jeg ved det godt. - Jeg har gjort mig stor umage...
Jeg er lidt flov over at skulle skrive til sir Jeremy.
Jeg tvivler på, at han giver Dem tilbuddet igen.
Jeg ved det godt. - Jeg er bare skuffet.
Det er jeg også. - Selvfølgelig er De det.
Det taler til Deres ros, at De bliver for at hjælpe Deres far.
Men hvis De på nogen måde kan komme af sted...
Det tror jeg ikke er muligt.
Det er en stor skam.
Mine herrer...
Skal jeg skrive under?
Tak.
Seks måneder... Hun har intet gjort.
Retssalen eksploderede. Folk kunne ikke fatte det.
Kujoner.
Emily er stærk. Hun er stærkere end dem.
Hun skal nok overleve. - Ja, men det handler det ikke om.
Hvordan tager min mor alt det her? - Ikke så godt.
Nu er vi alle tre væk. Det må gøre ondt.
Jeg skal nok besøge hende tit.
Tak.
Du holder mig i gang, ved du det? - Jeg gør jo ikke ret meget.
Jo, du gør. Du er altid heroppe.
Der er ikke ret meget andet, så der er plads nok til dig.
Hvordan klarer din familie det? - Papa er ulidelig.
Han går derhjemme hele dagen.
Tag dem her.
Hvor har du dem fra? - Lad hellere være med at spørge.
Violetta. Jeg tager mig af mine kære. Det er det vigtigste.
At tage sig af sine egne.
Ikke sandt?
Tak.
Kom...
Det må have været forfærdeligt. - Jeg har jo ikke noget valg, Mark.
Hun forstår det nok ikke helt.
Hvor længe skal din far gå hjemme? - I månedsvis.
Det er frygtelig uheldigt. - Nej, det er mere end det.
Det er uretfærdigt. Jeg har ventet så mange år.
Det var min chance for at gøre noget, der var helt mit eget.
Og...
Undskyld...
Det må du virkelig undskylde. - Nej, det er da forfærdeligt.
I det mindste får vi mere tid sammen.
Og hvem ved?
Når skibet er færdigt...
...og din far får det bedre...
Men hvad med din datter?
Det er nok på tide, at jeg ser kendsgerningerne i øjnene.
Min eftersøgning har nået et dødvande.
Det er jeg ked af. Det er jeg virkelig.
Det er jeg også.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvad med Amerika?
Hvad med det?
Kunne du lave dit arbejde der?
Bestemt.
Jeg tænkte på, at vi kunne tage derover.
Det er nyt og det modsatte af alting her.
Det er en god idé.
Synes du?
Folk kan gøre, hvad de har lyst til.
Du kunne være illustrator.
Eller formgiver. Lige, hvad du har lyst til.
Det tror jeg virkelig på.
Gør du?
Når jeg er sammen med dig, føler jeg, at jeg kan gøre lige, hvad jeg vil.
Det her er gode sager.
Hvad synes du så om at være købmand? Det er rædselsfuldt, ikke?
I det store hele.
Jeg vil væk herfra.
Hvorfor? Jeg troede, du havde det så fornøjeligt med de irske piger.
Nu keder jeg mig.
Jeg vil til Amerika. Der kan man gøre gode forretninger.
Og pigerne er pænere.
Hvordan vil du komme derover?
Jeg har forbindelser i rederibranchen.
Har du det? Hvem? - Det får du at se. Jeg gør det.
Vi burde gøre det begge to.
Tak.
Kød? - Ja. Pas på, det er varmt.
Hvad er det for noget kød? - Det er fårekød.
Hvordan har vi fået råd til det?
Kender du noget til det?
Violetta, jeg spurgte dig om noget. - Nej, papa.
'Nej, papa'? - Jeg lånte pengene af en ven.
Jeg spiser det ikke.
Jeg vil bare have, at du kommer dig. Herregud, papa, vær nu fornuftig.
Vi må klare os, som vi nu kan.
Vær nu bare sød og spis.
Der er noget, jeg har tænkt over.
Der er en, jeg gerne vil have, du skal møde.
Du ved nok, min... pige.
Sofia?
Hvor dejligt. Enhver far vil da gerne møde sin søns forlovede.
Der er vi altså ikke helt endnu.
Det er på tide, at I to mødtes.
Marcus! Du altforbarmende.
Det er længe siden, vi har set dig her.
Hvad kan jeg så gøre for dig?
Det lyder måske lidt dumt, men min far...
Er han syg? Det faldt mig netop ind.
Skal vi sætte os?
Han er ikke syg, men han lider.
Han bærer rundt på en stor byrde af skyld, og han søgertilgivelse.
Hvor meget har han fortalt Dem? - Stort set det hele.
Så ved De, han har grund til at føle skyld.
Han har gjort noget frygteligt. - Ja, og han ved det.
Men Marcus, han gjorde det i den bedste hensigt.
Han løj for mig.
Hvis han havde fortalt sandheden, ville mit liv være anderledes.
Ikke bare mit. Hvad med min datter?
Tilgiv mig, men jeg er nødt til at spørge dig om noget.
Er der en del af dig, der ikke er helt ked af det, han gjorde?
Hvis du ser ind i den del af dig selv, finder du måske noget andet.
Vrede mod dig selv. Det er helt i orden.
Det betyder bare, at du er menneskelig og har en samvittighed.
Du leder af al magt efter din datter. - Ja.
Men jeg kommer ikke særlig langt. - Måske kan jeg hjælpe.
Det er meget anderledes at være inden for kirken end at være udenfor.
Der er kirkebøger, jeg kan kigge i. Lad mig se, hvad jeg kan gøre.
Tak.
Hvad læser du?
'Huckleberry Finn'
Jeg forsker i Amerika.
Den handler næppe om det Amerika, vi ville møde.
Man får en fornemmelse af det.
Det er en god bog.
Jeg har aldrig læst den.
Hvad er der i vejen?
Familie, arbejde...
Pyt med det.
Fortæl mig om Huckleberry Finn.
Tag afstand fra tyranni og afpresning.
Underskriv pagten.
Lad regeringen i London vide, lad selv kongen vide, -
at de sande indbyggere i Ulster aldrig afgiver, hvad der tilhører dem.
Lad dem vide, at de vil forsvare deres hjem, deres sindelag og deres arv.
Det er det, Deres underskrift på denne pagt vil betyde.
Pagten skal forsvare Ulsters frihed mod selvstyrets dårskab!
Tak.
Det vil være en god idé at lukke værftet, den dag pagten underskrives.
Dine arbejdere vil jo ønske at være blandt underskriverne...
Det er absurd. Jeg kan da ikke lukke værftet.
Vores tidsplan er stram. Jeg kan ikke miste en eneste dag!
Du provokerer de mere militante. - Jeg provokerer ikke nogen.
Måske bliver de udkommanderet. - Hvordan ved du det?
Det siges. Jeg har mine kilder.
Henry dog...
Vi er nået dertil, William. Frontlinjerne er tegnet op.
Vi bør ikke øge spændingen. - De mænd, der går, mister en dagløn.
Måske er de ligeglade. Når deres sjæl står i flammer...
Hvorfor foregår det ikke i en weekend?
Skulle vi forstyrre folks hviledag? Alvorlig talt, William!
Du undervurderer viljen hos dem, der vil bevare unionen med kongeriget.
Jeg lukker ikke værftet.
Nuvel.
Lad os håbe, det ikke får ubehagelige konsekvenser.
Det kan jeg ikke garantere.
Truer du mig? - Det er jeg for klog til.
Du hæger om dine egne principper, William.
Andre mænd vil gøre det samme.
Chorley, må jeg lige tage et kik? - Ja da.
Tak skal De have. - Det er helt i orden.
Undskyld? Må jeg lige kaste et blik på det?
Undskyld? Hvem står for arbejdet her?
Det gør jeg. Hvorfor? - Arbejdet her skal laves om.
Jaså. Hvem siger det? - Det gør jeg.
Gør De det? Jeg mener, at arbejdet er helt fint.
Sikkerheden på skibet er i fare, hvis det ikke gøres ordentligt.
De knuser mit hjerte. - Lav det om.
De skal ikke give mig ordrer. - Lav det om.
Skrub af! - Hvabehar?
Fjern grabberne!
Hvad er det, De gør, Sutherland? Det rækker!
Jeg får dem fyret for det her. - Forsvind fra det her værft.
Forsvind så! - Ja!
Beklager, dr. Muir.
De arbejder nok sent, som sædvanlig.
Mark?
Hvad er der? - Jeg er ikke sikker på, jeg arbejder.
Jeg spilder tiden.
I skolen havde jeg en kemilærer, Colin Westley.
Han forekom mig at være 100 år gammel.
Han var nok omtrent lige så gammel, som jeg er nu.
Han sagde, at hvert eneste eksperiment, -
vellykket eller mislykket -
hver eneste centimeter eller varmegrad, de tæller med.
Man kan ikke måle tid på laboratoriet, -
men bare det at eksperimentere er værdifuldt.
Hvis ikke for resultaterne, så for den rene anstrengelse.
Laboratoriet er rent. Resultaterne er klare.
Matematikken og beregningerne er perfekte. Men så...
Så skal det ind i den praktiske verden.
Nej, i den upraktiske verden, hvor intet giver mening.
Vi bygger verdens største skib.
Arbejderne burde da være lidenskabelige, ambitiøse.
Tænk, hvis hver eneste arbejder havde sin egen vision for skibet, -
sin egen drøm, sin egen plan for dets udformning.
Det ville være kaos. - Netop.
Det er langt bedre at have en uperfekt udførelse af én enkelt perfekt plan -
end en præcis udførelse af hundrede modstridende udformninger.
Hvil Dem nu lidt.
Pas på, den falder!
Hvad sker der? Hvem styrer den kran?
Er alle uskadt? - Hvem fanden har smadret den?
Hvem styrede kranen?
Det må være nok. Hejs den op!
Det er godt.
Vi må hellere flytte os. - Tilbage. Kom så. Flyt jer!
Godt, lad den falde.
Nå?
Vi skal tale med Pirrie.
Endnu et problem med vores stål? - Ja, desværre.
Jeg troede, vi havde styr på det. - Det troede jeg også.
Men Andrews og jeg har opdaget, -
at stål i almindelighed har en naturlig defekt, -
som vi ikke mener, at nogen har identificeret før.
Stålets egenskaber forandrer sig ved minustemperaturer.
På hvilken måde? - Det bliver langt mere skrøbeligt.
Og derfor meget svagere.
Er der noget, vi kan gøre ved det?
Desværre ikke. Videnskaben er bare ikke nået dertil endnu.
Thomas?
Det er det bedste stål, der findes i øjeblikket.
Det er godt, at vi har indstroppet skroget, især i iskoldt hav.
Det kan jeg godt se, men De siger jo, at stålet er svagt i kolde farvande!
Såsom Nordatlanten.
Ja.
Bør vi ikke underrette branchen? - Jo.
Men jeg garanterer, at vi bruger det bedste stål, der kan skaffes.
Klar, mine herrer?
Dav.
Sofia, det er min far, Sean Malone. - Miss Silvestri, en fornøjelse.
I lige måde, mr. Malone.
Mark har fortalt så meget om Dem. - Mark?
Marcus.
Mark, Marcus... Hvad er et navn? Det er følelserne, der tæller.
Jeg er enig. - Her sidder vi så.
Så mødes I endelig. - Det var værd at vente på.
Du har søreme fundet dig en rigtig skønhed.
Jeg er alvorligt bekymret for fravær og endda sabotage. Sådan står sagerne.
Du overrasker mig, Thomas. Afspejler det her dine sympatier?
Du ved, at det ikke er sandt. Jeg er bare bekymret for værftet.
Er det virkelig kampen værd? - Jeg er fast besluttet i den her sag.
Så forestil dig, at det var omvendt.
At det var en pagt, der gik ind for selvstyre.
Ville du så tillade det?
Det var det her, jeg var bekymret for.
Sammensmeltningen af politik og forretning.
Det her er resultatet. - Jeg står fast ved min overbevisning.
Det må du gerne uden for kontoret. Men i din stilling må du ikke.
Du skal være ligevægtig. Du skal være realistisk.
Du kan ikke påtvinge folk dine synspunkter, når de ikke vil høre dem!
Du har ikke ret til at ødelægge værftet.
Du har ikke ret til at styre disse menneskers tankegang.
Du har ikke lov. Vi har ikke lov.
Uanset hvad vi føler, så er de fast besluttet.
Vær nådig.
Af hensyn til værftet og det skib, vi bygger.
Vi bygger et skib, ikke en perfekt verden.
Udmærket.
Giv instruks.
Tak.
Vi har ikke noget valg.
Fryd jer ved synet, gutter.
Da vi er overbevist om, -
at selvstyre ville være katastrofalt for Ulsters velfærd -
såvel som hele Irlands, -
undergravende for vores civile og religiøse frihed, -
ødelæggende for vort statsborgerskab og farligt for imperiets enhed, -
lover vi, de underskrevne, med denne pagt hermed højtideligt-
at stå sammen for vor egen og vore børns skyld og forsvare -
vores dyrebare statsborgerskab i Det Forenede Kongerige -
og til at tage alle nødvendige midler i brug -
for at besejre den sammensværgelse, der vil etablere selvstyre i Irland.
I fald et sådant selvstyre bliver os påtvunget, -
lover vi at nægte at anerkende dets myndighed.
I sikker forvisning om, at Gud vil forsvare de rette -
underskriver vi hermed vore navne.
Et trefoldigt hurra for pastor Carson og Ulsters frihed. Hip, hip...
Sofia!
Sofia, skynd dig!
Violetta! - Hjælp mig.
Den er på vej... Den kommer nu.
Pres, pres...
Pres, Violetta, pres!
Du klarer det så fint. - Få det til at holde op!
Goddag. Jeg ville løbe, hvis jeg var dig. Fart på.
Lad kassen stå. Af sted!
Smid våbnet!
Smid våbnet, eller jeg skyder!
Stands!
Det går fint!
Pres, nu!